Pomlad, poletje, jesen, zima... in pomlad
POMLAD
Zbudi se.
- Učitelj! - Prosim?
Kam želiš danes?
Nabrat zelišča za zdravila.
No, pa pojdiva.
Nabrat grem zelišča, učitelj.
Pazi se kač.
Počakajte me, učitelj. -Ja.
Nabral sem veliko zelišč, učitelj.
Res? Si jih našel veliko?
Stoj! Vrzi to proč, sinko.
Zakaj? Izgleda enako.
Čeprav je videti enaka, je to smrtonosna rastlina.
Druga ti pa lahko reši življenje.
Videti sta enaki. Kako naj vem?
Pozorno poglej. Na vrhu lahko vidiš belo črto.
Če bi jo zaužil, bi umrl.
Takih rastlin se v bodoče izogibaj.
Je tale užitna? -Ja, ta je v redu.
Učitelj, na hrbtu imam skalo. Prosim, snemite jo.
-Te moti? -Ja, učitelj.
Ali nisi ti enako naredil z ribo?
Sem, učitelj.
Potem pa še z žabo?
Ja, učitelj.
In nazadnje še s kačo?
Ja, učitelj.
Vstani.
Hodi okrog.
Ne morem, pretežko je.
Kako misliš, da so se počutile riba, žaba in kača?
Naredil sem napako.
Poišči vse živali in jih reši kamnov.
Potem boš tudi ti osvobojen.
Toda, če bo katera od treh živali mrtva,
boš vse življenje nosil skalo v svojem srcu.
POLETJE
Videti ste zdravi.
To drevo je starejše od 300 let.
Postali boste tako zdravi, kot je to drevo.
Pozdravljeni.
Kar naprej.
Si bo opomogla?
Čutim, da njena duša trpi.
Ko bo našla mir v duši, bo tudi telo ozdravelo.
Poskrbite zanjo.
Oprostite.
Ne smete sedeti tam.
Učitelj bo jezen.
Zakaj moliš kar naenkrat?
Bi se mi pridružila?
Nežno! Pripravljeno mora biti s srcem.
Spij!
Zbistrilo ti bo duha.
Čoln bo odneslo.
Nehaj!
Si zdaj zdrava?
Ja, povsem sem si opomogla.
Čudno.
Kadar te ne vidim, se mi meša.
Kaj je narobe z mano?
Mraz! Mraz!
Kaj naj naredim?
Učitelj, grešil sem. Odpusti mi.
Se zgodi. To je del narave.
Si še vedno bolna?
Ne.
Potem je bilo zdravilo pravo.
Zdaj, ko si ozdravela, lahko odideš.
Ne, učitelj! Ne sme!
Poželenje zbuja posesivnost. Le-ta pa željo po ubijanju.
Zlezi noter.
JESEN